Când s-a născut, în 1944, bulgărele acesta de aur cu ochii de un albastru perfect, puiuță veselă si drăgălașă, războiul s-a oprit și lumea a reînceput să trăiască. Doina a crescut frumoasă, deșteaptă și cu o pasiune nestăvilită pentru lecturi, pentru savurarea atâtor gânduri minunate cuprinse în cărți.
A devenit una dintre cele mai apreciate profesoare de limba română. Simțea o datorie sacră, de felul celei simțite de vechii greci și romani, de a le deschide liceenilor o lume magică de gânduri și sentimente, de dorință de dreptate și adevăr, făcându-i mai atenți la cei din jur și cetățeni mult mai conștienti de viețile lor.
A fost o mamă care, evident, și-a încurajat fetele să citească și să se implice în viața societății. Mai târziu a crescut o comorică de nepoată, care adormea cu explicațiile de bacalaureat ale basmului Harap Alb , și o bucurie de nepot, ambilor citindu-le multe povești, până când povestea amintirii ei aici, pe Terra, a început, spusă de noi, cei care mai suntem aici.
Acum este în lumea plină de lumină, dragoste și adevăr, la bunul și iubitorul Dumnezeu!
Suntem suma experiențelor și oamenilor care ne-au modelat. Dacă acest om ți-a fost și ție drag, cititorule, poți oricând să adaugi o poveste, care să-i completeze amintirea. Îți mulțumim!
În Lugoj, București, Constanța și Oradea am făcut patru parcuri, cu câte 100 de arbori. Fiecare copac plantat în memoria celui pierdut are un cod QR care, scanat, duce spre o poveste. Povestea omului pe care îl onorezi în acest fel.